EN PRESENT TILL DIG!
Horace, din jäkel...
Toppen...
Tjockskalle!
- Vad kallade ni mig för? - Jag menade hunden.
- Är det er hund? - Ja, vill ni ha den?
Om den inte lyder, så skaffa åtminstone ett koppel.
- Ni ser ut att vara okej. - Ja, men ni kan skaffa er lite hyfs.
Tyst!
Den här vägen, kommissarien.
Här har ni det. Fikarummet och toan finns där ute.
Jag måste fortsätta med mitt nu.
Ni gjorde ett fint jobb i går. Ni räddade mitt liv.
Tack.
Är det nåt, så...
- Vad får det vara? - En öl.
Jag vann!
Hit med stålarna, så jag slipper sparka dig på tasken!
Jag har gjort av med allt.
Och du då? Gräv fram nåt ur byxorna.
Jag har inget. Jag har varit här hela dagen.
Fram med det du har, annars får du på käften.
Hur skulle det vara att supa ikapp för en slant?
- Och vi då? - Dra åt helvete!
- Kruger, vad säger du? - Jag ska sticka.
Du är en skitstövel! Vad har det tagit åt dig?
Hej, sötnos!
- Bjuder du mig på en drink? - Inte i dag.
Du vill nog fråga mig om nånting. Kör till! Du kan ha tur...
Bara med människor...
- Är du ute efter bråk? - Nej, efter George Wilburns vänner.
- Är du snut? - Vad har han gjort?
Tappat stinget. Han har blivit dödad.
Stäng av den.
- Du minns inte, va? - Minns vad då?
Min syster och jag glömmer det aldrig.
En natt för länge sen.
Under gångbron. Minns du nu?
Jag är visst skyldig dig ett tack, tjockis.
- Jo... - Var är Jannings?
Han for till Buckman Cove. De har hittat ett lik.
- Undersöker han själv alla lik? - Nej, men det här var ett mord.
Ett skott i huvudet, ett i skrevet. Vi kanske ska gå nån annanstans...
- Känner du igen någon här? - Nej... Vänner till chefens son.
- Och den här flickan då? - Flatan...
Alla känner Ray Parkins. Hon är från trakten.
- Jag har visst sett henne nånstans. - Det är nog svårt att undgå här.
- Varför ringde ni inte till mig? - Varför skulle jag ha ringt er?
Vad hände på hotellet?
- Hur förklarar ni det här? - Gör det ni, storstadskommissarien!
Överallt där ni är dör folk. Jag gillar det inte. Och inte er heller.
Gör vad ni ska och stick sen.
Nu gäller det viktigare saker, om ni inte inser det...
Det är samma sätt och samma vapen. Jag kan...
Ni gör ingenting annat än försvinner härifrån genast-
- innan jag låter bura in er.
Du skulle ju hålla dig borta.
Jag måste prata med dig, din skit!
- Vi har inget att säga varann. - Har du lyssnat på radion?
- Stick härifrån. - Kruger är död.
Han hittades i morse. Tasken var bara köttfärs.
- Vad angår det mig. - Samma sak hände för Wilburn.
Kommer du ihåg honom? Han är död nu.
- Det bryr jag mig heller inte om. - Det borde du nog göra.
- Jag tror hon är tillbaka. - Vem?
Spela inte dum, din skenheliga skit! Du körde in den, du med!
Håll käften!
Jävla häxa!
Är du rädd att nån hör?
Att du förlorar kunder?
- Jag har inget att dölja. - Ett äckel är vad du är!
Jag ska ringa Mick.
Gör vad du vill, men håll den där psykopaten borta från mig.
Jag ska framföra dina hälsningar.
Ta väl vara på det här.
Och var redo... lille scout.
- Säg nu det jag vill höra. - Våga inte göra mig illa, din typ.
Inte skulle jag väl göra dig illa?
- Släpp mig. - Visst... Alldeles strax.
Säg det först...
- Säg det! - Älskling...
Du är underbar. Jag vill ha dig.
Jag vill ha dig tillbaka. Du är så stark...
- Du är så manlig. - Just det... Fortsätt...
- Sluta inte, din slyna! - Det ringer ju!
Vem fan är det?
Hur det står till? Du ringer ju stup i kvarten.
Det är okej. Vi kan fortsätta så här, du vet ju var du kan få tag på mig.
Det säger du? Det måste vi nog göra nånting åt.
Horace, skaffa fram alla uppgifter om vapnet Wilburn sköts med.
Ja, jag fick den. Nästan lika ful som du. Underrätta mig i morgon.
Och ligg lågt till dess.
Kruger...
Okej, men om chefen får veta...
Det får han inte. Skaffa bara fram uppgifterna. Namn, arbete...
Det blir inte lätt. Och jag vågar inte ta fotot från hans vägg.
Kan du få fram Krugers dossier också?
- Nåt mer? - Hans adress.
Mrs Kruger? Får jag prata med er?
Från försäkringsbolaget? Vill du inte köpa fisk, kan du sticka direkt.
- Mitt namn är Callahan. - Har du vax i öronen?
Jag vill ställa några frågor om er avlidne make.
Den jäveln efterlämnade ingenting.
Betalade inte ens sina försäkringar.
Går och blir skjuten när han tittar på snusk, men mig rörde han aldrig.
- Vår syster bär sorg. Stick härifrån. - Håll er till era fiskhuvuden, va.
Det där kan du glömma.
Jag kommer tillbaka när sorgen har lagt sig.
Så ni har kommit ända hit...
Nån sa ju åt oss att skaffa oss lite hyfs.
Säkert inte första gången.
Ursäkta om jag var lite brysk sist, ni och er vän överrumplade mig.
Köp en öl åt mig, så är vi kvitt.
Plats, tjockis.
- En öl till mr... - Callahan.
Och en till mig.
Jag heter Jennifer Spencer. Hur går det med polisarbetet?
- Varför tror ni jag är polis? - Jag såg er i aktion.
Ni är antingen polis eller samhällets fiende nummer ett.
- Somliga skulle nog säga både och. - Vilka då?
Idioter med stora namnskyltar på bordet och häcken fast i stolen.
- Varför det? - Det gäller metoderna.
Alla vill se resultat, men ingen gör nåt för att nå dem.
- Men det gör ni? - Jag gör det jag måste.
Det är bra. Men ni tillhör en hotad art-
- i en tid utan rätt och ansvar.
Rättegångar försinkas eller görs upp utanför domstolarna.
Låter det djupsinnigt, eller bara tråkigt?
Beklagar. Sånt hör ni väl ofta?
Alltför sällan.
Jag lovar att uppskjuta filosofiföreläsningen.
- Vad jobbar ni med? - Jag målar.
- Hus, bilar eller vad då? - Hästar.
Leksakshästar. Jag restaurerar en karusell här.
Ni verkar inte vara nån typisk San Paulo-polis.
Nej, jag är från San Francisco. Från mordroteln.
Ni är väl inte här på semester?
Nej, jag samlar material för ett fall.
Nåt intressant?
Jag börjar få klarhet.
Har ni några teorier?
Någon dödar folk, och tänker tydligen fortsätta med det.
- En psykopat? - Troligen.
Eller nån som ger betalt för gammal ost.
- Hämnd? - Det är människans äldsta motiv.
- Ni accepterar det inte? - Inte om man bryter mot lagen.
- Ska ni inte ha en till? - Nej, jag ska jobba.
- Jag betalar. - Nej, vi hade en överenskommelse.
God natt.
- Är det er hund? - Vill ni ha den?
Toppen...
Den där satmaran hade rätt. Det var du.
Lägg ifrån dig vapnet.
Försök att förstå nu.
Det var ju så länge sen. 10 år.
Jag var bara grabben. Jag menade inget illa. Jag vet att det var fel.
Jag var full. Visste inte vad jag gjorde.
Jag är affärsman nu, och tjänar pengar.
Du kan få lite. Pengar behöver du väl?
Snälla... det var inte mitt fel. De andra tvingade mig.
Så farligt var det väl inte?
Inte värt att döda mig för.
Folk gör sånt jämt. Herregud...
Snälla... skjut mig inte.
Kom in. Och stäng dörren.
Sätt er.
Det är till er.
Vad i helvete har ni för er?
Jannings klagar hos polismästaren.
Vi ska inte ha bråk med honom. Du har få vänner i de högre kretsarna.
Ställ inte till det för dig. Har du förstått?
Nej, jag förstår inte alls.
Här är ballistikrapporterna om morden på Kruger och Wilburn.
Ni märker säkert likheterna...
- Så ligger det till. - Så vår skolflicka tänker hämnas?
- Vad ska vi göra? - Knäppa henne.
Det finns tusentals människor här.
Och hon kanske inte ens bor här. Hur ska vi hitta henne?
- Det ska vi inte. - Vad menar du?
Vi väntar. Hon letar nog rätt på dig också så småningom.
- Troligen. - Då ska hon bli varmt mottagen...
- Tyrone och Alby då? - Jag skiter i Tyrone.
Och Alby är det ingen fara med.
Killen är ju helväck. Han märker inte om han pissar på sig ens.
Det är lugnt!
Ni ger visst aldrig upp? Vad vill ni mig, Callahan?
- Varför förhalar ni undersökningen? - Varenda polis har satts in.
Stan har inte råd med all övertid.
- Vi ska nog få fast galningen. - Är offren en slump?
Alla teorier beaktas, men det är ingen vapenvila-
- vad gäller rånare, tjuvar och rattfyllerister.
Sånt vi har dagligen.
- Vi gör vårt bästa. - Det kanske inte räcker.
Callahan, det här är inte ert distrikt. Håll er borta.
Vill ni inte veta varför jag var här?
Kommer du till festen jag berättade om?
- Min syster är på besök... - Går hon också på college?
Nej, i high school.
- Ta med henne. Så blir det fler. - Jag vet inte riktigt...
Vad då... är folk här inte fina nog?
Det är inte det...
Vi kommer väl då, men vi stannar inte så länge.
Gå när ni vill. Men vem vet, ni kan ju få roligt...
- Får jag tala med Bennett? - Ett ögonblick.
Kan du kolla ett bilnummer: 1 AQl-175. Tack.
Vad fan håller du på med? Bort med tassarna!
- Vad fan är det? - Polisen. Jag vill fråga en del.
Ditt jävla kräk!
Nu ska du följa med och svara på några frågor.
Svara inte på nåt! - Jag skaffar en advokat! Han blir fri i morgon!
Jaså... slinkan är här nu?
Berätta... hur mår din slampa till syster?
Lite väl sent att titta på vågorna, va?
- Jag kunde inte sova. - En öl?
- Farligt att vara ute i mörkret... - Livet är fullt av risker.
Jag ska väl dra mig hemåt då.
- Cyklade ni hit? - Promenerade. Det är avkopplande.
- Jag kör er hem. - Det behövs inte.
Det tycker jag är avkopplande.
Här är det.
Tack för skjutsen.
Vill ni ha nånting starkare än ölen? Följ med in.
Varför inte?
Jag hämtar konjaken.
Originell...
Jag dricker aldrig med kritiker.
Vill ni vara ensam i natt?
Inte jag heller.
Vakna, ditt kräk! Det värsta har blåst över, nu ska vi fira!
Nu kan du hälsa hem, Sambo.
Det är läge att skicka en bil till Ray Parkins hus.
Och ta typen jag kom med till förhörsrummet.
Han har blivit släppt.
Krugers svåger löste ut honom.
- Jag har registreringsuppgifterna. - Glöm det. Det var ingenting.
Jag vet inte var de är, låt mig vara!
Den tuffe snuten... Nu har jag dig.
Rövslickare...
Släpp vapnet!
Det blev för mycket för honom. De andra krypen struntade i det.
Skuldkänslan brände i hans inre som en frätande syra.
Han nästan bad om att du skulle komma tillbaka.
En natt stod han inte ut längre.
Han stack ut med bilen och körde rätt in i en betongvägg.
Nu har du kommit, och han vet inte om det.
Det är mitt fel.
Han borde ha straffats. De andra slöddren också.
Men han är mitt enda barn. Hans mor dog vid förlossningen.
Vi har bara varann.
Jag var rädd för hans skull. Och för min egen, jag var ju känd här.
Så jag tog hand om det hela.
Och nu vill jag att du går... Ge upp.
Det finns en kvar.
Han sitter i mitt fängelse. Låt mig ta hand om honom.
Han har levt på mig och Alby sen dess. Nu är det också slut.
Säger du det, Lester-ponken?
Släpp vapnet-
- innan jag skjuter bort resten av hjärnan på stackaren här.
Tjenare, bruden!
Menar du att den här var avsedd för mig?
Du höll på att förstöra allt, Lester.
Men nu sköter jag resten.
Så du kan slå dig till ro på ditt feta arsle.
Men först ska jag och stumpan här återuppliva gamla minnen.
Du sa inget om att knäppa bossen.
Lugn, det här fick vi på köpet.
Och det får vår lilla sötnos stå för...
Horace...
Fan...
Minns du det här stället?
Klart du gör...
Undrar om det blir skönare nu efter alla dessa år...?
Blir det nåt kvar, får ni också er andel, killar.
Okej, ditt äckel, tänker du försöka igen?
Tror du att du får den att stå nu, då?
Vill du ha mig, ditt kryp, så ta mig.
Den här gången får du våldta min döda kropp!
Hit med slynan!
Ta fast henne!
Ta fast slampan!
Det var som fan...
Kom, bara! Välkommen i gänget! Vi har jubileumsfest här!
Släpp henne!
Släppa min tjej...? Det kan jag inte.
Det vet du att jag inte kan göra! Inte kan jag släppa henne.
Då är det ju bara du och jag sen!
Fullborda min dag...
Kanske ingen dum idé!
Vad händer nu då?
- Jag borde... - Tala om mina rättigheter?
Vilka då? Och vem brydde sig om dem när jag blev överfallen?
Eller min systers när hon misshand- lades. Men det lär finnas rättvisa.
Var det rättvisa att de kom undan?
Det förstår ni aldrig, Callahan...
Vi hittade en revolver i hans bälte.
Skicka den till undersökning.
Det var nog med hans vapen som alla sköts.
Är fallet löst, då?
Ja, det är det.
Bearbetning: SDI Media Group
Ripped by: SkyFury